Arctic SDI catalogue
Arctic SDI catalogue (Arctic SDI)
Continents, countries, sea regions of the world.
Biogeografiska regioner: Myrtypsregioner
Myrtypsregionerna beskriver utbredningen av dominerande myrtyper i Sverige. De fyra regionerna som togs fram i samband med våtmarksinventeringen (VMI) är: palsmyr-region, aapamyr-region (med underregioner), högmosse-region, tallmosse-strandvåtmarks-region. Kartan visar också den ungefärliga utbredning av typen fjällmyr, som inte omfattades i VMI-inventeringen. Regionerna är baserade på myrarnas nuvarande utbredning enligt VMI och hänsyn har inte tagits till att mänsklig aktivitet till viss del kan ha påverkat myrarnas utbredning. Det skall också understrykas att gränserna inte är absoluta utan bör ses som övergångszoner från en region till en annan, vilket i praktiken gör det svårt att dra en absolut knivskarp gräns. De svenska myrregionsgränserna stämmer väl med gränsdragningarna som gjorts våra grannländer. Indelningen i myrregioner skiljer sig ganska mycket från indelningen i naturgeografiska regioner och även en hel del ifrån indelningen i vegetationszoner. Detta visar att grunderna för indelningen i naturgeografiska regioner och vegetationszoner inte helt samstämmer med vad som påverkar myrarnas förekomst i landet. Vissa huvuddrag i gränsdragningarna är trots allt likartade, speciellt gränsen mellan boreal och boreo-nemoral zon stämmer ungefärligen med gränsen mellan aapamyr-region och högmosse-region. Vid en framtida förvaltning av myrar kan man tänka sig att istället för att ha naturgeografiska regioner som bas använda denna nya indelning i myrregioner.
Denna myrregionindelning bygger på arbetet med våtmarksinventeringen i Sverige och beskrivs i rapporten ”Våtmarksinventeringen – resultat från 25 års inventeringar Nationell slutrapport för våtmarksinventeringen (VMI) i Sverige”. Eftersom olika myrtyper har olika regionalitet, kan man utifrån dessa skapa olika myrregioner, dels baserat på dominerande våtmarkstyp och dels baserat på vissa myrtypers förekomst och storlek över landet. Huvudsakligen har ett Fennoskandiskt perspektiv använts när indelningen i fyra regioner nedan fjällkedjan gjordes. De fyra regionerna är: palsmyr-region, aapamyr-region, högmosse-region, tallmosse-strandvåtmarks-region. Regionerna är baserade på myrarnas nuvarande utbredning enligt VMI och hänsyn har inte tagits till att mänsklig aktivitet till viss del kan ha påverkat myrarnas utbredning. Det skall också understrykas att gränserna inte är absoluta utan bör ses som övergångszoner från en region till en annan, vilket i praktiken gör det svårt att dra en absolut knivskarp gräns. De svenska myrregionsgränserna stämmer väl med gränsdragningarna som gjorts våra grannländer. Indelningen i myrregioner skiljer sig ganska mycket från indelningen i naturgeografiska regioner och även en hel del ifrån indelningen i vegetationszoner. Detta visar att grunderna för indelningen i naturgeografiska regioner och vegetationszoner, inte helt samstämmer med vad som påverkar myrarnas förekomst i landet. Vissa huvuddrag i gränsdragningarna är trots allt likartade, speciellt gränsen mellan boreal och boreo-nemoral zon stämmer ungefärligen med gränsen mellan aapamyr-region och högmosse-region. Vid en framtida förvaltning av myrar kan man tänka sig att istället för att ha naturgeografiska regioner som bas använda denna nya indelning i myrregioner.
Grönområden i tätorter avgränsas geografiskt av SCB som ett led i produktionen av officiell statistik om grönytor och grönområden i tätorter. Datat som tillgängliggörs här är alltså primärt avsett för statistikproduktion. Ett grönområde definieras av SCB som ett område av sammanhängande grönytor som uppgår till minst 0,5 hektar och som är allmänt tillgängligt. Betesmark räknas till grönområden, men inte åkermark. Grönområden avgränsas geografiskt till inom tätort. Minsta redovisningsenhet är 0,5 hektar. Definitionen tar därmed inte hänsyn till huruvida områdena är utpekade som grönområden i kommunernas översikts- eller detaljplaner. Avgränsningen av grönområden baseras på satellitdata som sambearbetas med geografisk information och registerdata från Lantmäteriet. Data finns för två olika referenstidpunkter, 2010 och 2015. 2010-års data omfattar endast grönområden i de 37 största tätorterna enligt 2010-års tätortsavgränsning. 2015-års data omfattar grönområden i samtliga tätorter enligt 2015-års tätortsavgränsning.
Maringeologi 1:500 000 innehåller uppgifter om jordarternas och bergets utbredning inom svenskt territorialhav och svensk ekonomisk zon (EEZ). Produkten ger bland annat information om bottenmaterial, olika sediments mäktighet och bildningssätt. SGU ansvarar för att utforska och kartlägga bottenförhållanden inom svenskt territorialhav och svensk ekonomisk zon (EEZ). Informationen som tas fram används som underlag vid planering av och beslut om skydd och nyttjande av havsbottnen, bland annat vid projektering av marina anläggningsarbeten och vid miljöövervakning. Den utgör också viktigt underlag för Försvarsmakten samt vid biologiska inventeringar.
Sveriges geologiska undersökning (SGU) bedriver en marin¬geologisk kartering av det svenska kontinentalsockelområdet. Den maringeologiska karteringen har pågått sedan 1969. Syftet med undersökningen är att ta fram kunskap och information avseende havsbottnens sammansättning, egenskaper och uppbyggnad som underlag i kustzons- och havsplanering samt i arbetet med de marina direktiven och nationella miljömål. Maringeologisk undersökning bygger i stor utsträckning på hydroakustiska mätningar och sedimentprovtagning samt visuella bottenobservationer. De hydroakustiska mätningarna innefattar bottenpenetrerande mätningar (hydroakustisk profi¬lering) samt bottenyteavbildande mätningar (hydroakustisk yttäckning). Bottenpenetrerande mätningar görs med s.k. sedimentekolod och seismisk utrustning vilka ger en akustisk bild av havsbottnens vertikala uppbyggnad, från bottenytan ned till den övre delen av berggrunden. Bottenyteavbildande mätningar har för denna produkt utförts med sidoavsökande sonar. Mätningar med den bogserande sidoavsökande sonaren ger en yttäckande avbildning av havsbottenytans hårdhet. De hydroakustiska data som samlats in tolkas till geologiska förhållanden. Tolkningarna utgår från ett antal platser där såväl mätningar som direkta sedimentprovtagningar och visuella observationer av de geologiska förhållandena gjorts. De sedimentprovtagare som används är olika varianter av gripskopor, lådprovtagare och rörprovtagare. Maximal kärnlängd som kan erhållas är 6 meter. Provtagare väljs efter syfte med provtagningen samt förväntad jordart. Provtagningarna föregås av en besiktning av bottenytan med hjälp av undervattenskamera. Efter insamling och bearbetning görs en geologisk tolkning av materialet, för presentation i skala 1:500 000.
LST Biotopkartering vandringshinder Aktuell
Vandringshinder i vatten. Baserat på data i Nationella Biotopkarteringsdatabasen. Omfattar data från genomförda biotop- eller vandringshinderkarteringar. Uppgifter om objekt som kan utgöra vandringshinder för vattenlevande organismer. Exempel på objekt är dammar, vägpassager, fiskgaller etc. Omfattar både naturliga och artificiella vandringshinder. Data kan användas för åtgärdsplanering, bedömning av kontinuitet, forskning m m. Vissa vandringshinder kan ha flera dataprotokoll. Dessa presenteras på kartan som separata punkter på exakt samma plats och med referens till samma vandringshinder. Om data från lagret ska användas för att presentera statistik över vandringshinder måste dessa dubbletter sorteras bort innan statistiken färdigställs för att inte ge ett missvisande antal vandringshinder. Observera att alla läns data ej är inlagd ännu. Komplettering pågår. Koordinater är i Sweref 99 TM.
LstF Barrskogens värdefulla områden i Jönköpings län (HSI) – 2011 (version 2)
Skiktet är framtaget i samband med en satellitsbildsbaserad analys inom ramen för den regionala miljöövervakningen. Skiktet visar information om tjäderlämpliga marker för året 2011.”Habitat Suitability Index” (HSI) har utvecklats för att kunna modellera tjäderlämplig mark i Jönköpings län. Röd färg har det högsta HSI - värdet och visar områden som är mest lämpliga för tjäder, mörk grön färg är näst bäst lämpliga osv. Områden som är lämpliga för tjäder är också värdefulla områden för många andra skogslevande arter. Datat kan användas vid olika ärenden t.ex. vid skydd av värdefull natur och tillståndsärenden (vindkraft, vägbyggen mm). Version 2 (framtaget år 2019) har uppdaterats för att höja HSI-värden för den öppna myren jämfört med t.ex. sjöar, åker och bebyggelse.
Merparten av naturminnena är inrättade genom äldre beslut och med stöd av tidigare naturvårdslagstiftning. De flesta utgörs av särskilt skyddsvärda träd, t.ex. jätteekar. Andra objekt är flyttblock och jättegrytor. Även mindre områden, som t.ex. växtplatser för ovanliga växter eller små holmar, förekommer bland naturminnena. Naturminnen kan vara både ytor och punkter.
Äldre beslut importerade från länsstyrelsernas digitala databaser i samband med skapandet. Nyare beslut registreras kontinuerligt direkt i geodatabasen (naturvårdsregistret) av respektive länsstyrelse. Registreringen styrs utifrån att attribut är obligatoriska/frivilliga. Geometrin digitaliseras av länsstyrelsen mot fastighetsgränser och ortofoton.
Produkten visar morfologiskt framträdande spår i terrängen av inträffade jordskred på land samt raviner i lösa jordlager. Tillsammans med jordartskartor och höjddata kan informationen användas för en översiktlig bedömning av skredkänslighet och markstabilitet. De flesta skred har skett i lerjord, men det förekommer även spår av skred i sandjordar, inte minst i de norrländska älvdalarna, samt i moränjordar. I de fall skred har inträffat i sandjord finns ofta silt- eller lerlager under ett ytligt sandlager. Spår av jordras har också inkluderats i den mån de har gett upphov till former liknande jordskredsspår. Jordskreden har inträffat någon gång efter den senaste istiden. I några fall finns uppgifter om när skredet skett, se information på Statens geotekniska instituts webbplats: http://gis.swedgeo.se/skred/. Särskilt i Norrlands inland finns en mängd spår av jordskred i moränterräng. Dessa jordskred har av allt att döma utlösts av kraftiga jordbävningar som ägde rum under den senaste istidens slutskede eller strax därefter, dvs. för ca 10 000 år sedan. Raviner uppstår genom erosion av rinnande vatten (ytvatten eller grundvattenutflöde) i lösa jordlager. Vid ökad avrinning till följd av intensiv nederbörd eller förändrad markanvändning kan nya raviner skapas och befintliga raviner växa till. I ravinernas slänter sker ofta mindre ras och skred. Såväl morfologiskt mycket framträdande skredkanter och raviner som former utjämnade genom till exempel markplanering och jordbruk har redovisats.
På land har spår av inträffade jordskred och raviner identifierats genom bildtolkning på skärm med Lantmäteriets GSD-Höjddata, grid 2+ och information från SGUs jordartsgeologiska databaser som underlag. Kartan visar även spår av jord (sediment)skred på havsbottnarna, identifierade vid analyser av hydroakustisk data insamlade med multibeamekolod, swathsonar, sidoavsökande sonar, sedimentekolod och seismik samt provtagningar från SGUs maringeologiska undersökningar. Täckningskarta saknas då svenska havsområden är kartlagda med olika antal hydroakustiska instrument, presentationsskalor, metoder och mätlinjeavstånd. Lägesfel på 30 m, felklassningar och ofullständigheter kan förekomma. Raviner med ett djup understigande ca 3 m har normalt inte kartlagts, inte heller raviner vars former utjämnats genom schaktning och utfyllnad. Jordskredsärr med en linjelängd under 30-50 m har normalt inte kartlagts. I en del fall har spåren efter inträffade jordskred blivit otydliga genom schaktning och utfyllnader. Sådana spår har normalt inte kartlagts.
Invasiva främmande arter, rapportering 2019: Elodea nuttallii
Data utgörs av rapporterade och expertvaliderade observationer av svensk förekomst av listade arter under en tidsperiod relevant för rapporteringen 2019. Underlaget är sammanställt av SLU ArtDatabanken och olika observationsdatabaser har använts för olika arter.
Data utgörs av rapporterade och expertvaliderade observationer av svensk förekomst av unionslistade arter under en tidperiod relevant för rapporteringen 2019. Underlaget är sammanställt av SLU ArtDatabanken och olika observationsdatabaser har använts för olika arter.
Avloppsslam på jordbruksmark, visningstjänst
Avloppsslam på jordbruksmark, visningstjänst Denna datamängd innehåller uppgifter om de platser där avloppsslam användes på svensk jordbruksmark under föregående kalenderår, och är generaliserad samt omfattar endast REVAQ-certifierat (SPCR 167) avloppsslam
Avloppsreningsanläggningens mittpunkt (91/271/EEG)
Detta datapaket innehåller GIS-skikt med punkter som representerar avloppsreningsanläggningens mittpunkt och som är en del av data som rapporteras till Europeiska Miljöbyrån enligt Avloppsvattendirektivet (Urban Waste Water Directive, 91/271/EEG).
Invasive alien species distribution (Invasive Alien Species Directive)
Urban waste-water treatment plants (Urban Waste Water Treatment Directive)
Statistikmyndigheten SCB - Statistiska centralbyrån
Länsstyrelserna - Förvaltningsobjekt Vatten och miljömål
LstG Kultur Industriminnen kvarnar och sågar
Inventering av kvarnar och sågar 1999. Länkar till objektspecifika beskrivningar är brutna. För information om en anläggning, vänd dig till kulturmiljöenheten på Länsstyrelsen Kronoberg.
Tillkomst i samband med kvarn- och såginventeringen genomförd 1999.
Tillståndspliktig miljöfarlig verksamhet. Denna datamängd innehåller punkter för anläggningar enligt NACE 50-51 . Källa: Länsstyrelsernas handläggningssystem (NikITa) för tillsyn av miljöfarlig verksamhet. Respektive länsstyrelse ansvarar för informationen om anläggningar i sitt län.